Tidligere i "Stargate Atlantis":
Hvordan kom Sheppard til skade?
En eller anden klam alien sad fast på hans hals.
Ellia er halvt menneske, halvt et væsen, vi kalder Iratuskrybet.
- Hun tog retrovirussen. - Var den klar?
Nej, overhovedet ikke.
Du er blevet smittet med Iratus-retrovirussen.
Hans DNA er ved at ændre sig. Han bliver snart ligesom Ellia.
Du er ikke i sikkerhed nær mig.
Kig ligeud. Hold fokus på mig. Tag aldrig øjnene fra fjenden.
Det er et tegn på svaghed. Er du svag?
- Nej. - Godt. Er du klar?
McKay, hvad sagde jeg lige før? Du skal forudse mit næste træk.
Klarer du dig? Jeg skal prøve ikke at slå så hårdt.
- Du bliver bedre. - Gør jeg?
Nej.
Hvordan går det med ninja-undervisningen, Jet Li?
- Vi har ingen kontakt med taranerne. - Vulkanfolket?
- Supervulkanfolket. - Hvor er de da?
- Det ved vi ikke. - Eftersom vi ingen kontakt har.
De giver lyd fra sig en gang imellem, og vi har sendt dem mad og medicin.
Som en slags kompensation for, at vi fik sprængt Orion i luften.
Men vi har ikke hørt fra dem længe, og de svarer ikke over radioen.
- Send en M.A.L.P. - Det har vi gjort.
Det ser fint nok ud, men kolonien er flere kilometer fra porten.
Jeg vil gerne have, du undersøger det.
Nå ja, øjenkontakt.
Måske skulle du skifte tøj først.
De har nået meget, mens de har været her.
De er flittige. Jeg har været her et par gange for at hjælpe til.
Løjtnant John Sheppard fra Atlantis kalder taranerne. Svar venligst.
Det var da et forsøg værd. Okay, så kom.
Er der nogen hjemme?
- De ser ud til at være rejst. - Måske har de fundet et bedre sted.
Hvorfor har de så efterladt alle deres ting?
Lad os få gang i de her arbejdsstationer.
Måske kan vi finde ud af, hvor de er taget hen.
- Hov, der er et livstegn. - Hvorhenne?
Det er neden under os.
- Dybt nede. - Har de bygget under jorden?
Nej. En af de tidligere civilisationer her -
- lignede geniierne og boede under jorden for at undgå wraitherne.
De efterlod sig underjordiske gange, men taranerne brugte dem ikke.
- Nogen bruger dem i hvert fald. - Hvordan kommer vi derned?
Rodney?
Vent.
- Hvad er det? - En slags puppe.
- Hvad er der indeni? - Det er i hvert fald væk nu.
Har du hørt fra Sheppards hold?
Nej, men de har ikke været væk ret længe.
Ring dem op.
Hvordan går det?
Jeg ved, hvorfor vi mistede kontakten med taranerne.
- Hvorfor? - De er væk.
- Dem alle sammen? - Ja, hele kolonien er forladt.
Rodney registrerede et livstegn, men vi tror ikke, det er mennesker.
- Hvorfor? - Vi fandt en puppe nedenunder.
Vi opfangede nok livstegn fra det, der er udklækket.
- Sagde du "puppe"? - Ja, en stor slimet én.
Det er en kapsel.
Jeg ville kalde det et æg, men vi ved jo ikke, hvad det er.
- Jeg sender opbakning. - Vi har styr på det.
Ja, men for en sikkerheds skyld sender jeg et hold marinesoldater.
- Okay, hvis du synes. - Det synes jeg.
- Det er noget af et gangsystem. - Det er en labyrint.
- Vi nærmer os. - Hvor langt er der?
Fyrre meter. Det står stille, så vi haler ind på det.
Hvis det pludselig begynder at bevæge sig, så husk...
- Hvor er Ronon? Ronon? - Herinde.
Åh du godeste.
Taranere.
De har sår på halsen alle sammen. Minder det jer ikke om noget?
- Jo, uhyggeligt nok. - I tror da vel ikke.?
Ronon? For fanden da.
- Ronon. - Herinde.
Du kan ikke bare liste af på den måde.
Åh nej. Det er en Iratus. Jeg hader de kryb.
Jeg syntes nok, sårene så bekendte ud.
Hvad laver den her? Iratus er ikke oprindeligt herfra.
- Nogen må have taget den med. - Forhåbentlig som den eneste.
Tror I, det er wraitherne?
Taranerne har nok ikke gjort det selv.
Jeg mærker ikke nogen wraither her i kolonien.
Vores ven rører på sig. Den kommer denne vej.
- Hvor hurtigt? - Meget hurtigt.
- Den ved, vi er her. - Ronon, vi bruger kun bedøvelse.
Oberst Sheppard?
Oberst Sheppard, det er løjtnant Negley, kan du høre mig?
Ja, løjtnant.
Mit hold har netop passeret porten og er på vej mod kolonien.
Fint. Vi mødes der. Jeg må bede om stilhed over radioen nu.
Den er stoppet.
- Hvorfor? - Hvor skulle jeg vide det fra?
- Hvor er den? - Ude i tunnellen.
Den er tæt på.
- Er du okay? - Ja.
- Hvad fanden var det? - Hvad er det?
- Det ligner et stykke af en arm. - Lad os håbe, det sinker ham.
- Måske forbløder den. - Eller også får den bare en ny.
Dart.
Den bevæger sig væk fra os.
Lad os håbe, den manglende arm sinker ham.
- Vi er nødt til at dræbe den. - Helt enig.
Hvordan det? Har I ikke bemærket, at vores kugler preller af på den?
Den har en hård skal på ryggen.
Vi er nødt til at dræbe den. Løjtnant Negley, hvor langt væk er I?
Negley, det er Sheppard. Kom ind.
- Du bad jo om stilhed. - Negley, svar mig.
Herligt.
Den er derinde.
Det er ikke godt, det her.
Dr. Weir, vi har netop modtaget data fra taranernes koloni.
- Løjtnant Negley rapporterede. - Hvordan går det?
De har kontaktet Sheppards hold, som er 10 km fra kolonien.
Negleys hold er på vej ind til dem.
10 kilometer fra kolonien? Hvad laver de der?
De har fundet taranerne. De har åbenbart fundet et bedre sted.
Hvad med puppen og det livstegn, de forfulgte?
Det nævnte han ikke. Det var en kort rapport.
- De er næsten uden for rækkevidde. - Udmærket. Hold mig opdateret.
Vi har kigget overalt. Den er ikke derinde.
- Der er ikke andet end æg. - Kapsler.
- Kald dem, hvad du vil. - Er der en anden udvej?
Nej, det er den eneste dør.
Den må have fundet en anden dør, for den bevæger sig stadig.
"Alien".
Det er ligesom i filmen "Alien". De brugte ventilationsskakterne.
- Og alle blev dræbt. Tak for det. - Ikke dem alle sammen.
- Hvad gør vi nu? - Vi finder den og slår den ihjel.
Enig, men én ting ad gangen.
- Strukturen er besynderlig. - Du mener vist "ulækker".
Løb! Sheppard, de er ved at udklækkes.
Sådan. Kom så.
Luk døren.
Der sprænges.
- Er alle okay? - Ja.
- Jeg klarer mig. - Du har svedet mine øjenbryn.
Tror du, du brugte dynamit nok, Butch?
Rodney?
- Vi fik vist dem alle sammen. - Godt.
Men vores armløse ven rører stadig på sig.
Så lad os finde ham.
Løjtnant Negley, det er Sheppard her. Kan du høre mig?
Negley, svar mig.
- Satans. - Måske har de fundet den.
Og så har den slået dem ihjel?
Den kan ikke overmande fire marinesoldater.
- Den slog da næsten os ihjel. - Kun næsten.
Hvis de var i live, burde vi kunne se livstegn på søgeren.
- Rækkevidden er kun på 100 meter. - Hvor er den henne nu?
Vent nu lidt.
- Den er bagude. - Du sagde da, den var foran os.
Det var den også, men den må have passeret os.
- Forbandede ventilationsskakter. - Den kender stedet bedre end os.
Vi må hellere gå tilbage til porten.
- Og give op? - Nej, ikke give op.
Vi kan finde ud af, hvad der er sket med de andre, og skaffe opbakning.
- Jeg synes, det er en god plan. - Jeg synes, det er at give op.
Teyla har ret. Vi må hellere få undersøgt hele området.
Inklusive ventilationsskakterne.
- Hvordan kommer vi ud? - Denne vej.
Jeg har aldrig set noget lignende i nogen verdener.
Nåede I at se den rigtigt?
Lkke ud over den afskårne legemsdel. Den bevægede sig hurtigt.
Den lignede et menneske.
Ja, et menneske med et grotesk ydre skelet.
Den havde da to arme og to ben.
Den lignede et kæmpe kryb. Jeg hader kryb.
Måske har wraitherne skabt den ved at kombinere genetisk materiale -
- fra Iratuskrybet og taranerne.
Det var også sådan, wraitherne selv blev til.
Iratuskrybet bed et menneske, og deres fælles DNA blev til wraith.
Og nu prøver de så at formere sig?
Så kunne de vel bare finde nogle damer og få sig et hotelværelse.
Sådan fungerer det ikke med dem. Det tror vi i hvert fald ikke.
Man ved ikke helt, hvordan de formerer sig.
Når det bliver til en film, gider jeg ikke se den.
De prøver nok nærmere at skabe en slags hybrid.
- Måske en, der kan bruge våben. - En superwraith? Alle tiders.
Vi er gået hele vejen fra kolonien uden at se spor af marinesoldaterne.
- Måske er de vendt om. - Nej, så ville de have sagt det.
De må have fundet væsnet, ellers havde de svaret os.
Hvis den har taget dem alle sammen, så er det et ubehageligt kryb.
- Få os ud. - Fint.
- Åh nej. - Hvad er der?
Nej, nej, nej.
- Rodney? - Kontrolkrystallen er væk.
- Væk? - Kan vi så ikke komme ud?
- Så gør dog noget ved det. - Der er ikke noget at gøre.
Nogen har fjernet krystallen for at forhindre os i at slippe væk.
- Blive her? - Elizabeth vil snart undre sig.
Så ringer hun os op, og så kan vi få en Puddle Jumper til at hente os.
Det kan tage flere timer.
Vi er i sikkerhed her. Vi kan se, hvis den er i nærheden.
Vi kan etablere et sikkerhedsområde og vente på hjælp.
Vi tager ikke herfra uden soldaterne. Vi går tilbage til kolonien.
- Hvad er der? - Jeg kan mærke noget.
- Er det en wraith? - Jeg er ikke sikker.
Rodney?
Der er stadig kun det ene signal. Han er stadig på vej...
Nej, nu er der pludselig et livstegn mere.
- Hvordan er det muligt? - Måske er den udklækket.
Eller også er en del af kolonien afskærmet.
Måske er det en af marinesoldaterne.
I så fald er det, Teyla kan mærke, på vej lige imod ham.
Det er tæt på.
- Hvad var det? - Teyla?
Ronon.
John.
Hvor blev hun af?
Jeg kan se to livstegn på vej væk fra os, -
- men det er ovenpå eller i ventilationsskakten.
Kom så.
Vent.
Nu er de væk. Livstegnene er forsvundet.
Jeg havde ret. En del af kolonien er afskærmet.
Vent. Vi kan jo ikke spore dem.
Hvad.?
Det går hurtigere, hvis du ligger stille.
- Michael? - Hej, Teyla.
Gå efter maven. Der er den mere sårbar.
- Der kan man slå den ihjel. - Tak.
- Hvilken vej? - Jeg kan ikke spore dem længere.
Denne vej.
- Er det alt sammen dit værk? - Alt sammen?
Det her eksperiment.
Du slog dem ihjel og lod krybene suge næring fra dem.
Det var nødvendigt.
For at skabe de her væsner? Hvorfor gør du det?
Kan du ikke huske sidste gang, vi mødtes?
Hvor du efterlod mig til min skæbne på en øde planet?
Den sværm, der endelig reddede mig, kunne mærke, jeg var anderledes.
De kunne fornemme, at jeg var menneske. Jeg var uren.
Det lykkedes mig kun lige at flygte.
Nu bliver jeg jaget af både mennesker og wraither.
Så du forstår vel, at jeg er nødt til at beskytte mig selv...
...for at overleve.
- Du kunne være blevet hos os. - Som menneske?
Så I kunne slette min bevidsthed med jeres retrovirus? Nej.
Jeg lever mit liv, som jeg vil, men jeg kan ikke gøre det alene.
Og ud fra det eksperiment, I udførte på mig, -
- regnede jeg ud, hvordan jeg kunne omvende processen -
- og skabe et væsen, der var endnu mere frygtindgydende end en wraith.
Først fodrede jeg dem.
Jeg lod krybet æde så megen menneskelig DNA som muligt.
Det kostede naturligvis forsøgspersonerne livet.
Tidspunktet for fodringen var afgørende -
- for at sikre, at krybet lagde æg med det genetiske materiale i sig.
På den måde indeholdt fosteret nok DNA til at kunne manipuleres.
Jeg fremskyndede udviklingen og øgede den fysiologiske kompleksitet.
Jeg tilpassede processen efter flere fejltagelser, -
- indtil jeg fandt den rette balance mellem styrke, fart og udholdenhed.
Det perfekte væsen til at udføre mine ordrer.
De, der tog Teyla, må have udløst en slags sikkerhedslås.
- Vi skal have den åbnet. - Flyt jer.
Kan du ikke lige give os lidt længere varsel, -
- før du begynder at skyde på alting?
Har du mere C4?
Jeg så godt, hvordan I ødelagde udklækningsrummet.
Men I skal ikke tro, det var det eneste sted.
I skal ikke tro, det er den eneste planet, jeg eksperimenterer på.
Snart vil hundredvis af disse væsner adlyde min ordrer, -
- og de vil blive ved at formere sig, så længe jeg har mennesker på lager.
Og det har jeg jo, nu hvor du er her.
Det er det sidste C4. Lad os håbe, det er nok.
Er I klar?
Hvad skete der?
Kom så.
- Gigantisk energiudslag. - Hvad betyder det?
Vi er nok gået ind i den afskærmede del af kolonien.
Dine venner er på vej.
De vil komme til at lide den samme skæbne som dig.
Der kommer flere efter os.
- Dr. Weir sender... - Glem dr. Weir.
Hun tror, I har fundet taranerne og er i god behold.
En af de marinesoldater, hun sendte ud, -
- var så rar at sende en besked tilbage til Atlantis for mig.
Michael, lad nu være.
Hvad regner du med efter det, du gjorde mod mig to gange?
- Det var... - Ikke flere undskyldninger.
Dit eksperiment slog fejl. Du besluttede at slå os ihjel.
- Vi havde ikke noget valg. - Og det har jeg heller ikke.
Du har selv fået mig til det.
Åh gud.
Hvor er de andre?
Sheppard, herovre.
- Hørte I det? - Det lyder som kryb.
Kom så.
Læg nu den tingest væk. Du sagde jo, den ikke virkede.
Men måske kan jeg kalibrere den til at...
Den er død.
John.
John!
Flot skudt. Er du okay?
Ja. Det er Michael. Det er ham, der står bag.
- Michael? - Vores Michael?
- Lever han endnu? - Ja.
Han har udviklet væsnerne. Han vil opbygge en hær.
- Hvor er han? - Han løb, da han hørte skud.
- Vi må lægge en plan. - Vi slår ham ihjel.
Vent nu lidt. Måske kan vi finde noget info på arbejdsstationerne.
For eksempel hvor mange der er, og om de har nogen svagheder.
Teyla, du bliver her hos Rodney. Ronon og jeg finder Michael.
- Hold kontakt over radioen. - Området er jo afskærmet.
Energiudslaget blokerer for kommunikationen.
Jamen, så fiks det. Kom så.
Du går den vej. Jeg går den anden.
Vent. Vi bedøver ham kun. Vi er nødt til at afhøre ham.
Ikke flere spørgsmål. Jeg gør det, vi skulle have gjort før.
- Ronon, hør her... - Nej, du hører efter.
Jeg sagde, retrovirussen var en fejl, men ingen ville høre.
- Det var en dårlig idé. - Vi var nødt til at prøve.
- Hvis den havde virket... - Men det gjorde den ikke.
Indrøm det. Den gjorde bare det hele værre.
Hvor længe vil du blive ved at betale for den fejl?
Det er utroligt, så meget han har opnået på så kort tid.
Han er en foretagsom fyr. Eller wraith, eller hvad han nu er.
Hvordan ser han ud nu? Ligner han en wraith?
Lkke helt. Han ser stadig lidt menneskelig ud.
Det var derfor, jeg blev forvirret, da jeg kunne mærke ham.
Man skulle tro, hans menneskelige side ville dæmpe hans aggressivitet.
Ja, for mennesker er jo slet ikke aggressive.
Nej, de er mindre aggressive end... Nå, du er sarkastisk. Alle tiders.
Vi er nødt til at standse Michael. Han er alt for farlig.
- Du behøver ikke overbevise mig. - Men jeg forstår hans vrede.
Hans liv er ødelagt. Han har ingen familie længere.
- Havde han familie? - Jeg ved det ikke.
Gad vide, hvad han måtte efterlade, da vi fangede ham.
Vi ved intet om hans fortid, ud over at han var wraith.
- En meget klog wraith. - Måske var han forsker.
Ja, måske.
- Han var sikkert en af de bedste. - Ligesom dig.
- Nåh ja... Vent nu lige lidt. - Hvad er der?
Nu ved jeg, hvordan man slår den elektromagnetiske afskærmning fra.
- Er du der, Sheppard? - Ja, jeg er her.
- Jeg har slået afskærmningen fra. - Ja, det kan jeg se.
- Har I fundet Michael? - Ikke endnu.
- Virker livstegnssøgeren nu? - Nåh ja, selvfølgelig.
- Hold da kæft. - Hvad er der?
Jeg modtager en masse livstegn tæt på jer.
Hvad mener du med "en masse" og "tæt på"?
Femogtyve stykker, måske? De er i én stor klump.
- Fanger i en fængselscelle, måske? - Eller det, der er værre.
De er i hvert fald lige blevet sluppet løs og er på vej imod jer.
Pis.
Fortsæt ligeud igennem tunnellen.
Ronon burde komme lige rundt om hjørnet nu.
Det er ikke Ronon.
- Er det et kryb? - Det er Michael.
Oberst Sheppard.
Jeg havde faktisk håbet aldrig at se dig igen.
- Jeg havde håbet det modsatte. - Nå, men...
Nu har du så set mig. Så kan du godt sige farvel.
Men først giver du mig kontrolkrystallen til DHD'en.
- Glem det. - Jeg kan da også bare slå dig ihjel.
Medmindre jeg bedøver dig først.
Jeg ville gerne blive og sludre, men...
- De er fantastiske, ikke sandt? - Din hær af kryb?
- Du burde være imponeret. - Ikke rigtig.
Jeg bygger jo videre på et eksperiment, I selv startede.
Vil du så overtage hele galaksen? Det er lidt for ondt for min smag.
Sheppard, de nærmer sig hurtigt. Du er nødt til at komme væk.
Tag Teyla med ud til porten, så mødes vi der.
Okay.
- Giv mig kontrolkrystallen. - Det kan jeg ikke.
Du er vel klar over, at jeg gerne slår dig ihjel?
Og jeg dør gerne.
For selv om du slår mig ihjel nu...
...ved jeg, at I aldrig slipper væk.
Af sted.
Klatredisciplinen var grunden til, at jeg kun fik bronze under træningen.
Skynd dig, de er på vej.
Det her er for langt ude.
- Det må være her, de kom op. - Hvad?
Ventilationsskakterne. Det er på tide, vi selv bruger dem.
- Er det Michaels? - Garanteret.
Tænker du det samme som mig?
Jeg flyver den og henter jer andre, og så bruger vi dartens DHD.
Jeg tænkte nu på at sprænge den i luften, men din idé er bedre.
Sheppard!
- Vent. Der livstegn forude. - Er det Sheppard og Ronon?
Det lyder ikke som dem.
Der er også livstegn bag ved os. De nærmer sig hurtigt.
Vi er omringet.
Indgående ormehul.
- Det er Sheppards IDC. - Sænk skjoldet.
Er I okay? Hvor er marinesoldaterne?
- De overlevede ikke. - Hvad?
Vi overlevede kun lige. Vi måtte stjæle en wraithdart.
Vi efterlod den på en anden planet for ikke at beskadige kontrolrummet.
- Daedalus kan hente den senere. - Hvor var taranerne?
De er døde alle sammen.
Men løjtnant Negley gav besked om, at de var flyttet til en ny koloni.
Nej, det var Michael, der sendte beskeden. Han dræbte taranerne.
- Michael? - Vi fortæller det hele.
- Men er Daedalus kommet? - Det varer et par dage endnu.
Vi skal bruge den. Vi skal et sted mere hen.
Okay.
Elizabeth?
Jeg kommer lige fra McKays laboratorium.
Han har undersøgt de data, -
- han kunne uploade fra Michaels eksperiment.
Kunne han fastslå, hvor mange væsner, Michael har kunnet skabe?
Lkke nøjagtigt, men Rodney mener, det er flere hundrede.
Og Michael har tilsyneladende laboratorier på mindst tre planeter.
Det er utroligt, så hurtigt han har kunnet bruge vores forskning.
Hvad er der?
Michael kendte til taranernes koloni, fordi wraitherne stjal data fra os -
- under et kortvarigt samarbejde med dem sidste år.
Vi førte Michael direkte til dem.
Oberst Caldwell rapporterede, at de har gennemsøgt planeten.
Ingen livstegn. De fandt hverken Michael eller væsnerne i kolonien.
Han var allerede væk.
Vi har fået kontrolkrystallen tilbage.
Rodney prøver at finde ud af, hvor der sidst er ringet til, -
- men det kan jo tage lang tid.
Han har vel ringet et andet sted hen for at slette sine spor.
- Sandsynligvis. - Vi skal finde ham.
Han er allerede for farlig.
Og vi står sikkert øverst på hans liste over fjender.
Tekstning: SDI Media Group